МЕТОДИЧНІ ПІДХОДИ ДО ОЦІНКИ ЕФЕКТИВНОСТІ СИСТЕМИ УПРАВЛІННЯ ЕКОНОМІЧНОЮ БЕЗПЕКОЮ АГРАРНОГО СЕКТОРА - Шульга, О. А. (Підприємництво і торгівля, 2025)
Досліджено теоретико-методологічні засади формування, функціонування та оцінки ефективності системи управління економічною безпекою аграрного сектора у контексті забезпечення його сталого розвитку. Визначено, що економічна безпека аграрного сектора є системною категорією, що відображає динамічний стан захищеності важливих інтересів сектору, а її управління виступає необхідною умовою для досягнення цілей економічного, соціального та екологічного аспектів сталості. Уточнено сутність поняття «система управління економічною безпекою аграрного сектора», яка трактується як циклічна сукупність взаємопов’язаних управлінських механізмів, що реалізуються через послідовність функцій: моніторинг, діагностика, планування, регулювання та контроль. Встановлено, що ефективність системи залежить від синергетичної взаємодії суб’єктів управління на макро- та мікрорівнях та забезпечення стійкості ключових функціональних модулів безпеки, зокрема продовольчої, фінансової, інвестиційної, інноваційної та ресурсної (земельної). Здійснено критичний аналіз формування передумов забезпечення економічної безпеки аграрного сектора, де особлива увага приділена необхідності зміцнення інституційної бази, яка є найбільш вразливим елементом, а також оптимізації використання ресурсів та впровадженню технологічних інновацій. Значна увага приділена методичним підходам до кількісної оцінки ефективності системи управління економічною безпекою аграрного сектора економіки. На підставі критичного аналізу індексного методу, методу порогових значень та багатофакторного регресійного аналізу, ідентифіковано їхні переваги та недоліки. Обґрунтовано необхідність інтегративного застосування цих методів та вдосконалення оціночного інструментарію через акцентування на динаміці показників, врахуванні регіональної специфіки та впровадженні бенчмаркінгу. Наголошено на важливості переходу від реактивного управління до проактивного, що досягається завдяки розробці інтегрованої системи раннього попередження загроз. Запропоновано практичні рекомендації для державних органів та суб’єктів господарювання щодо оптимізації управлінських процесів та зміцнення економічної стійкості аграрного сектора.