СТРАТЕГІЯ РОЗВИТКУ ПРОМИСЛОВИХ ПІДПРИЄМСТВ В УМОВАХ НЕВИЗНАЧЕНОСТІ ТА РИЗИКІВ - Сербіна, Т. В. (Підприємництво і торгівля, 2025)
У статті досліджуються теоретичні та методичні засади формування стратегії розвитку промислових підприємств в умовах невизначеності та підвищених ризиків. Обґрунтовано доцільність відмови від традиційних лінійних моделей стратегічного планування на користь адаптивного, сценарного та ризикоорієнтованого підходу, що відповідає сучасним умовам турбулентного зовнішнього середовища. Проаналізовано вплив економічних, технологічних, політичних, регуляторних та соціальних і кадрових факторів на стратегічний розвиток промислових підприємств, а також визначено їхню роль у формуванні стратегічних обмежень та можливостей. Значна увага приділена ролі стратегічної діагностики, управління ризиками та цифрової трансформації як ключових елементів забезпечення стійкості, гнучкості та конкурентоспроможності підприємств. Запропоновано комплексний алгоритм стратегічного вибору напрямків розвитку промислового підприємства, який базується на систематичному поєднанні аналітичних, оціночних та управлінських процедур і реалізується через послідовність взаємопов’язаних етапів. На початковому етапі алгоритму формується стратегічне бачення та визначаються місія, стратегічні цілі та ключові завдання розвитку підприємства. Наступний етап – формування інформаційно-аналітичної бази, що передбачає збір, перевірку та систематизацію відповідної інформації про внутрішній стан підприємства, динаміку зовнішнього середовища, галузеві тенденції та конкурентне середовище. Аналітичний блок алгоритму спрямований на комплексну оцінку факторів розвитку підприємства, що включає аналіз ресурсного потенціалу, фінансово-економічного стану, виробничо-технологічних можливостей, людських ресурсів та рівня цифрової зрілості. Важливою складовою алгоритму є ідентифікація, класифікація та ранжування ризиків, зокрема стратегічних, фінансових, виробничих, інвестиційних, логістичних, людських та цифрових ризиків, з подальшим формуванням карти ризиків та визначенням допустимого рівня впливу ризику. Заключним етапом алгоритму є вибір оптимального стратегічного напрямку розвитку, формування оперативного плану його реалізації, визначення механізмів ресурсозабезпечення та впровадження системи стратегічного контролінгу, що забезпечує моніторинг ключових показників, оцінку відхилень та своєчасне коригування управлінських рішень. Використання запропонованого підходу для підвищення ефективності стратегічних рішень і забезпечення довгострокового розвитку промислових підприємств у нестабільному зовнішньому середовищі.