УПРАВЛІННЯ ЕФЕКТИВНІСТЮ ІТ-ПІДПРИЄМСТВ: МЕТОДИЧНИЙ ПІДХІД НА ОСНОВІ АНАЛІЗУ ЗМІННИХ ВИТРАТ І МАРЖИНАЛЬНОГО ПРИБУТКУ - Літвінов, О. С.; Огренич, Д. Ф. (Підприємництво і торгівля, 2025)
У статті розглянуто актуальні питання управління ефективністю діяльності ІТ-підприємств, що функціонують в умовах високої багатономенклатурності послуг та значної залежності від людського капіталу. Обґрунтовано, що для забезпечення фінансової стійкості та максимізації прибутку критично важливим є перехід від традиційних методів обліку до інструментів управлінського обліку, сфокусованих на визначенні найбільш відповідних одиниць виміру ресурсів та продукції. Центральне місце в дослідженні посідає маржинальний прибуток, який виокремлює вплив змінних витрат і виступає основою для розрахунку показників ефективності. Показано, що управління ефективністю ІТ-підприємства фактично зводиться до аналізу та управління маржинальним прибутком, а також елементами змінних витрат. Встановлено, що через надзвичайну складність та унікальність ІТ-послуг, використання натуральних показників обсягу (як-от «програма», «одиниця послуги» чи «лінії коду») або грошових є аналітично неефективним, некоректним та призводить до спотворення фінансових результатів. Зокрема, виявлено, що оплата за «лінії коду» стимулює низьку якість коду та ігнорує критично важливі етапи розробки (аналіз, тестування, рефакторинг). Натомість, людино-година роботи обґрунтована як універсальний та економічно коректний вимірник обсягу продукції і основного ресурсу в ІТ-підприємстві (часу роботи програмістів). Доведено двоїсту, синергетичну роль людино-години – вона є одночасно показником спожитих ресурсів (основа для розрахунку оплати праці) та показником кінцевого результату (одиниця наданих послуг), що робить її ідеальною основою для розрахунку показників ефективності діяльності ІТ-підприємств. Детально проаналізовано структуру змінних витрат ІТ-підприємства, основу яких становить середньогодинна оплата праці основного персоналу. Особливу увагу приділено деталізації інших елементів змінних витрат, таких як оплата праці допоміжного персоналу, ЄСВ, енерговитрати на роботу комп’ютерної техніки, витрати на програмні продукти та хмарні сервіси, а також компенсаційні виплати за використання співробітниками власної комп’ютерної техніки в умовах віддаленої роботи. Обґрунтовано, що ці компенсації, прив’язані до відпрацьованих годин, за своєю суттю є змінними амортизаційними витратами.